Elindult a hellononprofit.hu!
![Uccu Alapítvány](https://mediabirodalom.hu/wp-content/uploads/2024/03/uccu.jpg)
Kevesen tudják, de Magyarországon nagyon sok lelkes, felkészült, jóakaratú, a társadalmi és környezeti felelősségvállalást fontosnak tartó ember dolgozik nap, mint nap azért, hogy egy kicsit jobb hely legyen ez az ország.
És nem csak civilek: a nonprofit szervezetek fejlesztésével foglalkozó vérprofi szakemberek és társadalomtudatos, valódi felelősségvállalással működő cégek is.
“Az elmúlt fél évben pár egészen fantasztikus emberrel sokat dolgoztunk azért, hogy elinduljon egy új, civil szervezeteknek, társadalmi vállalkozásoknak és az őket támogatni akaró vállalatoknak szóló weboldal”
– mondta el Dávid Imre.
Az Adománytaxi olaszliszkai adományútján jártunk
Az Adománytaxi évek óta szervezi a különböző hátterű emberek megismerkedését támogató vidéki útjait. Az egésznapos programok során közösségi piacot, gyerekfoglalkozásokat, családlátogatásokat rendeznek, céljuk, hogy a szociális ellátás, a közösségépítés és a társadalmi érzékenyítés elemeit ötvözve tegyenek egy szolidárisabb, fenntarthatóbb társadalomért.
”Ezek szegregált sorsok, szegregált életek, szegregált lelkek”
Dávid Imre interjúja Szénási Szilviával, az Uccu Alapítvány ügyvezető igazgatójával.
“Vidéken rengeteg olyan munkanélküli roma ember él, akik, ha megfelelő képzést, támogatást, lehetőséget kapnának, minden gond nélkül betölthetnék az üres álláshelyeket – mondja Szénási Szilvia, a közösségfejlesztéssel, illetve a roma és nem roma fiatalok közötti párbeszéd, tapasztalatcsere ösztönzésével, előmozdításával foglalkozó Uccu Alapítvány ügyvezető igazgatója. – Sajnos, a hazai cégek többsége elzárkózik attól, hogy munkát adjon nekik: egyrészt azért, mert a döntéshozóikban is élnek azok a tudatlanságból, tájékozatlanságból, előítéletekből táplálkozó sztereotípiák, amelyek a társadalom nagy részét jellemzik – másrészt pedig azért, mert a romák kultúráját sokan összekeverik a »szegénység kultúrájával«. Félnek, idegenkednek tőlük, nem csoda, hogy – különösen a kistelepülésen élő romák esetében – a többségnek nemigen van más lehetősége, mint az, hogy jelentkezzen azokra a közmunka-programokra, amelyek egyfajta modern jobbágyságba taszítva őket, csak a szegénységet és a kiszolgáltatottságot konzerválják.”